ВАКАНЦИЯ в ПРОСТОКВАШИНО
Казвам ти, пий!
От твоето мляко няма къде да се денеш, всички съдове са пълни с мляко.
И в мивката - също мляко!
И какво?! Аз и втора крава ще докарам.
А как ще се мием? - Така! - Как?
Трябва по-малко да се цапаш. И изобщо, някои се мият с език.
Да, те някои и мишки ядат.
А ако твоята крава беше по-умна,
вместо мляко, щеше да дава газирана вода!
"Пепси Кола", например ... или квас.
А ако ти ми беше по-умен, отдавна щеше с нещо да си се заел.
И ще се заема - сега отивам на лов.
И не ти ли е жал да стреляш по животните?
Жал ми е! А ако у мен инстинктът се е събудил,
и ме тегли към гората със страшна сила?
Дивите животни затова са създадени, за да бъдат преследвани.
Скоро ще се върна. Нещо вкусно ще отстрелям.
Ех, къде е сега да ме види дядя Фьодор?!
Отивай, спаниел нещастен.
Така, коя е тази буква? - Кар-р-р.
А тази? - Кар-р-р!
Хайде, гракни тази буква. - Кар-р-р!
А тази коя е? - Кар-р-р!
Стига, стига, омръзна ми!
Моят живот е съвършено безпросветен. Живея като крепостна селянка.
А това за какво е? - Затова!
Имам 4 вечерни рокли, копринени, а няма къде да ги облека.
Не, всичко е решено! Утре заминаваме на курорт!
Защо на курорт? Имаме си прекрасен дом в Простоквашино.
Помисли само. - Кой там?
Кой дойде? - Никой не е дошъл.
Нашия татко се е побъркал - не ни пуска на курорт.
Аз също не искам на курорт, а в Простоквашино!
А какво да правя аз във вашето Простоквашино?
Да цепя дърва във вечерна рокля? Или да очаровам бикове?
Стига! Цяла година работя на печката за вас!
A сега искам на курорт! Да почивам!
"Внимание, внимание!
Влакът "Москва-Сочи" тръгва от 4-и коловоз.
Електричката за Простоквашино - от 5-и. Повтарям..."
Слушай, къде е момчето ни? Къде изчезна дядя Фьодор?
Мамо! Мамо, ти за мен не се безпокой!
Аз с Матроскин и Шарик няма да се загубя, ние ще живеем добре!
Аз те възпитавах, заради теб нощем не спях, а ти...
А ти... с електричката заминаваш.
Правилно заминава, защото на село му е по-добре.
Той няма вечерни рокли.
ПОЩА
Седни, ловецо, ще те откарам. - Благодаря, чичо Печкин.
Добре ли стреляш? - Хе! Че как?!
А ако си хвърля шапката - ще я уцелиш ли?
Хвърлете я и от нея нищо няма да остане - само дреб.
Какво стана? Това вече не е лов, а риболов.
Ей, глупчо, пусни оръжието и ще изплуваш!
С радост бих го хвърлил, но Матроскин ще ми откъсне главата.
За оръжието пари са давани, а моят живот е безплатен.
Това е, смятайте, че съм се удавил.
Кой е там?
Това съм аз, пощальона Печкин, донесох обява за вашето момче.
Не ни трябва обява за момчето, и без това нямаме момче.
То живее в града.
Кой е?
Кар-р, кар-р, аз съм, аз! - Ура-а-а!
Най-накрая моя любим дядя Фьодор пристигна!
Сега заедно ще докараме
двойно повече сено за нашата кравичка!
Добре де, стига с твоето сено. А Шарик къде е?
Навън е, връща се от лов. Ловджия.
Навярно дивеч влачи.
Ох, нямам си друга работа,
ами вадя от реката разни кучета.
Не съм искал да ме вадиш. А може и изобщо да не съм се давил.
Може да съм се занимавал с подводно плуване.
Заповядайте, за нашия Шарик.
Ох, имаме си Шарик.
Ловджия се извъдил той!
Няма от теб никакви доходи, само разходи.
Какво да го правим? Той без лов ще пропадне, ще повехне.
Ще повехне той... А може от него да направим ездитно куче?
Ще му купим ремарке и ще караме мляко на пазара.
Градинката ще поорем.
Ей, Шарик! Искаш ли да направим от теб ездитно куче?
Правете каквото щете, може и чучело. И без това живота не ми е мил.
Не-не-не, реших: ще напиша писмо на нашите.
Да донесат за Шарик фото пушка.
Това хем е лов, хем не трябва да се убиват животни.
Скъпа, да зарежем курорта и да заминем за Простоквашино?
Потърпи, две вечерни рокли обличах, още две остават.
Може да не му е добре без нас.
На нас не ни е добре без него, а на него си му е екстра.
Той има такъв котарак, до който ще расте.
Той за него е като каменна стена.
Да имах и аз такъв котарак - може би никога нямаше да се женя.
Кой е там?
Аз съм, пощальона Шарик, тоест, просто Шарик!
Заповядайте. - Ставайте!
Нашата крава роди теленце!
Ето каква е ползата от моята крава!
Хайде да го вземем у дома.
Да, и мама ще вземем, само тя ни липсва.
Интересно чие е? - Как "чие"? Наше е.
Но не е наше! Кравата чия е? Държавна!
Взели сме я под аренда. Значи и теленцето е държавно.
Шарик, замълчи, моля те. Кравата е държавна.
Но всичко, което тя дава - мляко, или теленца, това вече е наше.
Ето, ти, дядя Фьодор, сам прецени,
ако вземем хладилник под наем, той чий е? - Държавен.
Правилно, дядя Фьодор! А леда, който изработва, чий е?
Ледът си е наш. Него си го взимаме.
Взели сме една крава, а сега имаме две.
Шарик, по квитанция рижата крава е една. Взели сме една по квитанция.
И ще връщаме една, за да не се нарушава отчетността!
Не разбирам за какво спорите?
Ти, Матроскин, мислеше да купиш кравата изцяло.
Ами, взимай я накуп с теленцето.
Аз със своята Мурка за нищо няма да се разделя вече.
Аз и така бях щастлив, а сега ще съм два пъти по-щастлив!
Защото си имам две крави.
Гаврюша, при мен!
Гаврюша, легни!
Глас! - М-у-у-у, м-у-у-у.
Гаврюша, дръж!
Аз при вас по работа дойдох, а вие бодете!
Малко е това, което направихте с шапката ми.
He шапка, а вентилация - колко дупки само.
А по каква работа дойдохте? - Нося ви пратка.
Само че, няма да ви я дам, понеже нямате документи.
Рано ви е да имате документи,
А на опашати, изобщо не се полагат документи.
А защо донесохте пратката? - Защото такива са правилата!
Ако пратката е пристигнала - трябва да се занесе.
А ако няма документи - не бива да се предава.
Така ще трябва цяла седмица да обикалям.
Дайте си ни пратката! - А какви документи имате?
Мустаци, лапи и опашка - ето ми документите!
На документите винаги има печат. Имате ли печат на опашката? Нямате!
А мустаците може и да са фалшиви.
Това навярно е моята фото пушка.
Да, вероятно струва много пари. - Да.
Ето какво измислих. - Какво?
Ще намерим такава кутия, като на Печкин.
И?
И когато дойде отново... - Какво тогава?
Ще му подменим кутията. - Ур-а-а-а!
Гаврюша, при мен! Дай лапа.
Кой там? - Аз съм, пощальона Печкин.
Донесох пратката, но няма да ви я дам,
защото нямате документи.
А ние и не бихме я взели.
Че защо ни е тази вакса? - Каква вакса?
Обикновена, с която лъскат обувките.
И кой ви е изпратил толкова вакса? Вие ваксаджийница ли ще откривате?
Чичо ми я праща. Той живее в завод за вакса.
При него вакса - много! И изпраща, на който му падне.
Вакса или не, няма да ви дам пратката, аз не съм глупак.
Кой е там?
Ти плямпало си там, а аз - тук. Млъквай!
Ще ви помоля да не ни обиждате птичката.
Не се ядосвайте, елате да пием чай. Да поседнем край масата.
Моля, другарю Печкин, седнете.
Дайте ми от бонбоните, чудесни са.
Хей, дай тук, това е моят бонбон!
Ах, ето какво става, хората са алчни за чуждото!
Село Простоквашино за дядя Фьодор /за Шарик/
Е, Шарик, ще се занимаваш с фото лов.
Ще снимаш диви животни и снимките ще изпращаш на разни списания.
Правилно, където плащат повече.
Не тъгувай, дядя Фьодор. Дръж се, скоро ще пристигнем.
Само една рокля остава. Тати и мама.
Уф, дивеча стана непредвидим.
Половин ден тичам след него, за да го снимам!
Малко е. Още половин ден ще тичаш след него.
Че защо?
За да му дадеш снимката.
Ура-а-а! Здравейте, родители! - Ура-a-a-a!
Скъпи мои! Възстановили сте се и сте почернели!
Здравейте! Добре дошли!
Здравейте, здравейте, скъпи Игор Иванович!
Почакайте, гражданке, с целуването. Нека разрешим конфликта първо.
Какъв конфликт? - Ами, такъв!
Вижте какво направиха с шапката ми.
Идеално става за гевгир.
Слушайте, другарю Печкин...
А вие мълчете, такива като вас, за шапката 3-ма трябват.
Добре, добре, другарю Печкин, ето ви нова.
Само се успокойте, моля.
Добре! Има полева поща, а ние ще имаме морска.
Дайте за спомен да ви снимам с фото пушката?
Не трябва да ме снимате през оръжие!
Може би тъкмо започвам да живея. От пенсията...
Да. Разбрах много.
И ако имах втори живот,
бих живяла тук, в Простоквашино.
Превод: stain:)
Променен тайминг и др.: Веско Каменов